Екстрасенсите не са толкова много.
Има толкова народ, но ти не забеляза и един.
Не ме будалкаш, нали? - Наистина не мина нито един.
На среща ли сте?
Кое е това очевидно специално момче? - Ханадзава...
Извинявай, но е спешно. Ще ти го отнема за малко.
Него? - Някой се бие под моето име?
Да. Учи в "Сол". Може би го познаваш.
В тази алея е. Виж го с очите си.
Рицу... Какво правиш?
МОБ ПСИХО 100
"Баткото свежда глава. Унищожително намерение."
Батко... Какво правиш тук? - Ами ти, Рицу?
Бил е по-малкият му брат. - Цъфна още някой.
Кои са хората по земята? Ти ли ги преби, Рицу?
Рицу? - Да, аз ги пребих.
Не съм толкова недодялан, та да гледам свадата между двама братя.
Наистина ли ти си го направил, Рицу?
Наистина.
Лъжеш. Ти не си способен.
Така де, ти не си такъв.
Аз го направих, батко.
Сдобих се със свръхсили.
Чакай, Рицу! Това е Шигео!
Замълчи, Трапчинков.
Опиянен е от властта. Затова не харесвам хлапета.
Не смятам да участвам във вече загубена битка!
Трапчинков?
Както и да е. Разбрах как става.
Батко, осъзнах нещо много важно.
Какво има, Рицу? Ако нещо те тормози...
Наистина имаш свръхсили. - Пропуснах.
Рицу...
Поздравления! Винаги си мечтал за тях!
Помниш ли?
Като малък си изплакваше очите, защото не можеше да огъваш лъжици.
А сега вече... - Беше същото до неотдавна.
Чуй ме, батко. Винаги съм искал свръхсили.
И винаги съм ти се възхищавал. - Караш ме да се изчервявам.
Но това беше голямо недоразумение.
Не можех да издържам на комплекса си за малоценност и страха ми към теб,
затова се самозащитавах, мислейки го за възхищение.
Боях се от теб.
Не знаех какво би направил, ако се стресираш.
Никога не сме могли да влизаме в братски спорове.
Понеже нямаше как да се защитя от силите ти.
Затова се стараех да те предпазвам от стреса.
А сега това е едно унизително минало. Мъчех се дълго време,
независимо, че ме докарваше до лудост.
Въпреки това
не можех да надмина теб, който никога не се е напъвал в живота.
Но сега се сдобих с тях. Вече не се налага да се боя.
Фалшивото възхищение изчезна.
Всъщност...
Сега изгубих всякакъв интерес.
Повече няма да бъдем задружните братя.
Рицу, разбирам. Това е лъжа.
Бий се с мен! Удари ме със силите си!
Но май е и истина. Аз съм твой брат.
Кажи ми, Рицу. Половината от казаното е истина, нали?
Ужасно съжалявам, задето по-малкият ми брат ви е наранил.
Моля, не му се обиждайте.
Какво? Ти си батко му? - Да, ужасно съжалявам.
Кретен! И мислиш, че това е достатъчно, за да му простим?
Трябва да забиеш чело в земята! - Добре.
Хей... Спри.
Защо, батко? Какво правиш?
Рицу, няма смисъл да се мъчиш да се отърваваш от мен.
ПРОГРЕС ДО ВЗРИВА НА МОБ: 7%
Ние сме братя.
Ало? - Искам да чуя как е положението.
Минаха десет минути, откакто докладва, че си открил целта.
Какво правиш? - Наблюдавам.
Малоумен ли си? Доведи го по-бързо!
Добре.
Но за всеки случай прати снимка.
Не искаме да объркаш хлапетата.
Да, да...
За глупак ли ме взема?
Готово. Пратих ти.
Потвърдено.
Това несъмнено е Шигео Кагеяма. - Нали?
Както говорят данните от лабораторията за пробуждане.
Ама че преувеличено име. Неудобно е даже да го произнесеш.
Слушай. Не се оплесквай.
Колкото по-малко се знае за нас, толкова по-добре.
Не се мотай. - Да, да.
Надменен кучи син.
А сега...
Ролите се размениха! - Бялата отрова!
Ако не искаш да пребием брат ти, довлечи си мутрата.
Почакайте. Не бива да правите така.
Не искам да виждам как хора страдат или причиняват страдания.
За кого се вземаш бе, рибок?
Само най-силните дават заповеди. - И най-силните налагат правила.
Как може да са толкова жалки?
Най-силният тук е...
Много сте прави. - Кой си ти?
Какво? Кой е този? - Кой си ти, бе?
Най-силният налага правилата.
Толкова е очевидно, че чак може да го забравиш.
Вие смятате, че ако сте добри бойци,
можете да управлявате училището и териториите си.
Колко мило. Продължавайте в същия дух.
Но той е от друго измерение. Нямате шанс да го победите.
Затова ще го премахна от бойното поле.
Може да продължите чепканията си на спокойствие. Взимам го с мен.
Я чакай! Той е наша плячка!
Ти нямаш отношение дори!
Как смееш да постъпваш така с шефа? - Недей!
Много е силен... - Не е честно...
Хулиганите сте толкова прости същества.
Брат ми...
Батко... - Много силно ли го ударих?
Е, ако умре, значи не е имал късмет.
Ей, бездарник. Какъв е този враждебен поглед?
Никакъв! Просто гледах...
Извини се на колене.
Повтаряме театъра, който устроихте по-рано.
Сетих се! Всички да паднат на колене!
Дали това ще ви мотивира?
Ако не паднете на колене, ще ви избия всичките.
Прекрасна гледка!
Супер урок за тъпаци, които разбират погрешно младостта и свободата.
Ще ви дам един съвет за оставащата част от жалкия ви живот.
Живейте по-тихо от водата и по-ниско от тревата,
за да не създавате проблеми на другите.
Довиждане, хлапаци.
По дяволите! - Какво беше това?
Той...
Рицу!
И ти ли, хлапе? - Батко...
Не ми казаха за брат екстрасенс.
Пусни брат ми, или...
Вдигнал си бариера?
Не бива да използвам силите си срещу другите, но сега е различно.
Не ме подценявай, хлапе.
Сега си спомням!
Той е възрастният екстрасенс, когото видях по-рано.
Имам си начини да наказвам екстрасенс сополанковци като теб.
"Телекинетична спирала"!
Пак напада. Не искам да стана такъв, като порасна.
Плачи.
Лек си като перце. Добре летиш.
Боли... Не мога да издишам или вдишам...
Коремът ми гори...
Изненадан ли си? Силите ми разкъсаха бариерата ти като багер.
Батко!
Стани. Нали ще защитаваш брат си?
Лошо... - Удря го много силно.
Не може да бъде. - Ще го убие. Това истина ли е?
Батко?
Спри...
Моля те, спри!
Спри!
Просто ме вземи! Това искаше, нали?
Разумно решение,
но аз съм задник. Не ми харесва изражението ти.
Това враждебно личице!
Хей, ти. За пръв път ми се случва.
Усещаш ли я? Моята враждебност?
МОБ ПСИХО 100
Накара ме да сложа ръце на земята... Едно хлапе...
Не мога да се отскубна!
Свършен е.
Господине, който постъпи ужасно с нас...
Напомням ти, че всичко това е по твоя вина.
Да не сме ти видели очите повече.
"Телекинетичена спирала"!
Твърд е! Той не е същият човек.
Еха! - Видяхте ли това?
Какво беше това? - Какво става?
Да бе! - "Енергийна бомба"!
Даже ме накара да прибегна до коза си...
Батко!
Защо е още на крака?
Така нещата няма да свършат добре. Ами да! Ако го доведа...
По дяволите! Какво е това хлапе?
Силен е! Ако не съм нащрек, ще загубя съзнание за секунда.
Жестоко! - Дай му да се разбере!
Откъде се взе?
Хей, вижте! Това е бяла тениска!
Точно! Той не е по-големият брат на Бялата отрова...
Той е знаменитият лидер в сянка на училище "Сол"...
Бялата отрова!
Няма да го надвия с груба сила.
Какво да се прави. Мисията преди всичко.
Извади нож! Внимавай! - Млъквай, хлапе!
Щом не отстъпваш, ще сложа край. Следващият ми удар ще бъде последния.
На ти, хлапе! По дяволите!
Ама че дебела бариера! Ножът ми не може да я пробие!
Майтап бе!
Какво?
Не обичам да му ползвам джаджите, но нямам време.
Всички видяхте лицето ми.
Досадно е, но ще се наложи да ви залича.
Гадост! - Бягайте! Бързо!
Мислите, че ще ви пусна след всичко, което видяхте?
Невъзможно! Не мога да се бия повече с него!
Идваш с мен!
Спасени ли сме? - Да! Успяхме!
Спасени сме! - Ти си жесток!
Дължим живота си на теб!
Стои в безсъзнание.
Отдръпнете се от него. Опасно е да сте близо до него.
Ти си от "Черен оцет"...
Не мога да повярвам, че някой го е притиснал толкова.
Не е бил обикновен човек.
Мъжът и Рицу ги няма. Малко сме закъснели.
Това е каменна сол от Хималаите.
Върви с паста или месо. С нейна помощ ще извършим екзорсизма.
Имате напрежение в раменете, нали?
Да. Един гадател ми каза, че имало нещо на тях.
Само са й го казали и са взели парата? Колко безотговорно!
Разбирам.
Ама какво правите? - Духовете не обичат солта.
Първо ги отслабваме с прах от каменна сол. А стърженето до ушите ви...
То раздразнява духовете, които искат да живеят на спокойствие,
и би ги пропъдило.
Следва! Правим масаж с твърдите ръбове на каменната сол,
за да отпуснем напрежението в мускулите и да подобрим кръвообращението.
Поставяме топла кърпа на лицето и изключваме зрението на духа.
Ароматните масла ще усилят релаксиращия ефект,
а тамянът още повече ще раздразни духа.
Какъв приятен аромат!
Ароматен експрес без спирачки!
Специално умение, с което Рейген праща клиентите си на красиво пътешествие,
което отпуска душата и тялото.
Чувствам се подмладена. - Това е чудесно.
Слава богу, че нямаше истински дух този път,
но Моб за пръв път закъснява за работа.
Ще трябва да го смъмря, като се появи.
Батко. Кажи ми, ако нещо те гложди.
Винаги съм насреща да те изслушам. Батко, тревожи ли те нещо?
Добре ли си, батко? Ще те изслушам, ако нещо те безпокои.
Благодаря, Рицу, но съм добре.
Няма нищо. - Разбирам.
Рицу? Рицу?
Разбирам. Извинявай, че не забелязах по-рано.
Буден ли си, Кагеяма?
Ханадзава... Къде сме?
В моя апартамент. Трапчинков ми разказа всичко.
Здрасти, Шигео. - Трапчинков... Какво става?
Защо беше с Рицу? - Еми...
И Рицу беше отвлечен.
Трапчинков... Ти ли си замесен?
Има някаква грешка! Не ги познавам! - Аз знам кои са.
По петите ми са от няколко години.
Затова ли живееш сам, въпреки че си ученик?
Нека те предупредя.
Стой настрана от тях. - И защо да го правя?
Ще умреш.
Това е организация Нокът, оформена от опасни екстрасенси.
Те целят революция и преврат над света.
Организационните им способности са първокласни.
Събрали са над сто екстрасенса.
Майтап си правиш, нали? - Сто...
Има много съоръжения по света, които са опитват изкуствено
да създадат свръхсили, но само от Нокът са успели да го направят.
Те промиват мозъците на надарени деца, чиито сили все още не са съзрели,
и ги отглеждат като войници.
Те са по-слаби от тези като нас с вроден талант,
но ако ги подцениш, ще те смажат с лекота числеността си.
Много си запознат.
Чух всичко от един от тях, който се опита да ме отвлече.
Макар че му дадох урок.
Във всеки случай те са от много опасен свят.
Шигео, можеше да те убият!
Няма значение... По-малкият ми брат беше отвлечен.
Отивам да го спася. - Да умреш ли искаш?
Не, ни най-малко. - Тогава се успокой.
Смятам, че мога да победя.
Хубаво. Но защо брат ти?
Нямам представа. - А, сетих се!
Има една лаборатория, в която събират хора като вас.
Рицу ходеше там напоследък. - Рицу?
От там е изтекла информацията.
Ще проверим ли? Макар че имам ужасно предчувствие.
Ще ви заведа.
Това е ужасно... Как може да постъпят така с цивилни?
В безсъзнание са, но са живи.
Кои сте вие? Къде изчезна? Мъжът със сабята!
Първо отговори на въпросите ни.
Ти ли продаде информация за Рицу Кагеяма на Нокът?
Нокът? Какво е това? Рицу Кагеяма?
Не го познавам. Аз поканих Шигео Кагеяма.
Това съм аз. - Ти?
Всичко е започнало с недоразумение, но ти наистина успя да пробудиш Рицу.
Не знам какво става. По дяволите...
А най-накрая виждахме лъч надежда в изследванията ни!
Изглежда, той не знае нищо. - Къде са другите деца?
Бяха отвлечени... Аз ли съм виновен?
Не знаех, че има хора като тях.
Какви сили притежаваха похитените деца?
Искам да знам с какво си имаме работа.
Почакайте малко. Кои сте вие?
Какво правиш, Ханадзава? - Представям ни.
Хайде, хлапетии. Слизайте, по-живо.
Движение, стига сте се влачели! Не ме карайте да ви напляскам.
Не ги плаши повече от необходимото. Ще станат безполезни.
Кагеяма, добре ли си?
Добре съм, но засега по-добре да не се съпротивляваме.
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ
Рицу е в капан в подозрителна фабрика,
където замисля бягство с другите. В това време на помощ идва Моб.
Точно така, Моб! Това значи да бъдеш мъж.
Следва: "Нокът. Седма дивизия"
Сериозният вариант Б включва Блу-рейките и мангата.